Kaptajnens log, stjernedato 45959, 1:
Vi har fået en vigtig mission i sektor 001.
Vi har hørt, at man har opdaget, at udenjordiske væsener-
- var på Jorden for 500 år siden.
Det var et arbejdshold, der opdagede besynderlige genstande.
Og ved man med sikkerhed, om det er fra det 19. århundrede?
Det bifokale visuelle hjælpemiddel er typisk for perioden.
Våbnet er en kaliber.45 pistol, der blev opfundet af Colt i 1873.
Se inde i uret.
- Hvor er forbindelsen til rumvæsener? - Der var besvær med regulatorerne.
Noget generede fasekonditioneringen.
Det var selve grotten.
Klippens ydre er ændret af trioliske bølger.
Det fandtes ikke på Jorden i det 19. århundrede eller nu.
Et biprodukt af en energikilde, som kun få arter bruger.
Det skader levende væv.
Ingen har været i denne grotte i flere hundrede år.
Et 500 år gammelt mysterium.
Eksperter på Jorden kan løse det. Hvorfor bad De Enterprise komme?
Vi fandt også noget andet.
Vi har efterladt det urørt.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser.
Dets fortsatte mission for at udforske nye verdener.
Finde nyt liv og nye civilisationer.
Dristigt betræde ukendte områder.
Kaptajnens log, stjernedato 45960,2:
Vi tog fundet i grotten tilbage til analyse.
Kunne jeg bare være så lidenskabsløs som min andenofficer.
Interessant.
12 procent af bitaniet i nervebanerne er nedbrudt. Legeringen...
Data. Hvordan kan man analysere nedbrydningen uden at...
Føle noget? Jeg prøver at foretage en objektiv vurdering.
Er det Deres? Kan det være Lore?
Nej, min brors positroniske hjerne har en forstærker af typen L.
Min er type R.
- Hvor længe har den været i grotten? - Den har været der i 500 år.
- Det samme gælder de andre ting. - Deres hoved er ikke en ting.
Måske ikke, men jeg dør vist i slutningen af det 19. århundrede.
- Ikke, hvis det kan undgås. - Der er intet at gøre.
Jeg bliver forflyttet til Jorden i det 19. århundrede. Der dør jeg.
Det er allerede sket.
Jeg ved ikke, hvem de fremmede var, men har fundet ud af noget.
Det triolitbestrålede ydre viser, at de har mikrocentrale cellemembraner.
Trioliske bølger skader dem ikke. De kan også ændre form.
Lignede de mennesker på Jorden?
De ligner intet andet, vi har set.
Men jeg genkender et cellefossil, som de fik med.
En mikroskopisk livsform, som ligner en hel masse andre i samme gruppe.
Men den her er af typen LB 10445.
Den type findes kun et sted: Devidia 2 i Marrabsektoren.
Sæt kurs mod den.
Vil De tale om det?
Mener De om, at jeg ved, jeg skal dø?
Jeg har intet særligt behov for at tale om det. Har De det?
Ja. Det må da genere Dem lidt?
Det føles faktisk betryggende.
Jeg tænker ofte over min egen dødelighed, når andre ældes.
Teoretisk set skulle jeg leve altid. Nogle mener, det er godt.
Men for mig er det en påmindelse om, at jeg er... kunstig.
- Det må være hårdt. - Mener De svært?
At vide, at man overlever alle vennerne.
Jeg havde håbet på at få nye venner.
- Ja. - Og så overleve dem.
- Og nu gør De måske ikke. - Min fremtid synes mere afrundet.
Jeg er ikke så ulig andre. Jeg kan nu se frem til at dø.
- Sådan har jeg aldrig tænkt på det. - Det gør mig også mere menneskelig.
- Jeg er dødelig. - Picard her. Vi nærmer os Devidia.
Vi ses senere. Skal vi spille skak?
Det var en meget intens samtale.
Datas hoved blev fundet i San Francisco.
Det har ligget der i 500 år.
Det var derfor, vi tog til Jorden.
Han tager det pænt. Pænere end jeg. Jeg må hen til teknikken.
Ringen sluttes.
Jeg hørte om Data. Det har en traumatisk effekt på alle.
Vi behøver ikke at tale om det.
- Du er vred. - Jeg er ikke vred.
Jo, det er jeg.
- Hvorfor er jeg vred? - Vi mindes om vores egen død.
- Jeg vil ikke tro på det. - Har du hørt Data definere venskab?
Hvordan formulerede han det?
"Visse sanseindtryk vænner jeg mig til."
"Jeg savner disse fornemmelser, når jeg ikke modtager dem."
- Hvor vil du hen med det? - Han er vant til os og omvendt.
Når en, man elsker, skal dø...
- Data. - Rådgiver. Førsteofficer.
- Må jeg spørge om noget personligt? - Værsgo.
Folk er begyndt at opføre sig underligt over for mig.
De afslutter samtalen, når jeg kommer, som I også gjorde.
- Er det en korrekt iagttagelse? - Nej.
Jo. De har ret. Sådan gør man ikke.
Det er, fordi vi er blevet vant til Deres sanseindtryksmønstre.
Jaså. Jeg holder også af jer.
- Vi er fremme. - Nogen livstegn?
Sensorerne aflæser en usædvanlig tidsforstyrrelse på planetens ydre.
42 grader og syv minutter ved 88 grader, østlig deklination.
Få os hen til de koordinater.
Trioliske bølger stammer fra det samme sted.
Svarer det til fundet på Jorden?
- De er identiske med dem i grotten. - Er de bølger farlige for mennesker?
- Kun efter lang tids påvirkning. - Worf, Geordi, Troi.
Jeg skal bruge Dem til at overvåge resultaterne af undersøgelsen.
Kan vi tale i enrum?
Andenofficeren plejer at følge med landgangsholdet.
- Det ved jeg. - Så må fundet på Jorden...
Vi må hellere være forsigtige.
Der er ingen rationelle begrundelser.
Så må jeg vel være irrationel.
Det er muligt, at min død ikke indtræffer de næste mange år.
Lad os håbe det. Men alt det her begyndte med Deres død.
Jeg vil ikke se, det slutter sådan.
Tak, men man kan ikke snyde skæbnen.
Snyde skæbnen?
Nej, muligvis ikke, men vi kan i det mindste prøve.
De trioliske bølger aftager... her.
- De øges længere inde. - Hvor kommer de fra? Under jorden?
Nej. Jeg ved ikke, hvor de kommer fra. Kalder Enterprise.
Undersøg, om de trioliske bølger har med tidsforstyrrelsen at gøre.
Deanna?
Der er liv her.
Et barn... en gammel kvinde.
Flere hundrede. De er skrækslagne.
Du godeste, Will. Det er mennesker.
Troi siger, de er mennesker. De kan være fanget et sted.
Resultatet af min tidsanalyse kan være af relevans her.
Der er en tidsforvrængning i områderne, der udstråler triolit.
Det forklarer en del. Hvor stor er den?
0,004 procent.
Vi er ikke synkroniserede med dem. Det gælder en brøkdel af et sekund.
- Kan så lidt gøre dem usynlige? - Et år ville betyde det samme.
Er det sandt, er vi på samme sted, men i en anden tid.
- Hvordan kompenserer vi? - Vi manipulerer tidsforvrængningen.
Så skal vi bruge et sluttet kraftfelt.
Vi har ingen fasediskriminatorer, der kan klare 0,004 procent.
Jo, vi har. Den er indbygget i mig. Jeg må ned til holdet.
Gør det, Data.
- Data? - Jeg hjælper Dem med den der.
Når kraftfeltet er justeret, er jeg usynlig. Men De kan høre mig.
Vi tester kommunikationen.
Min stemme sendes forsinket svarende til tidsjusteringen.
- Kan vi tale med Dem? - Nej.
Underrumsfeltet er oprettet. De kan begynde.
Justerer tidsforvrængningen. ...0,001... 0,002.
0,003... 0,004...
Jeg har fået visuel kontakt. Der er livsformer her.
De ser mig ikke, eller også ignorerer de mig.
Jeg flytter mig ti meter for at se bedre.
De er mellem to og tre meter høje og er sølvgrå.
De har fire lemmer. Ingen øjne eller ører.
De har en åbning, hvor mennesker har pander.
De står ved en slags apparat.
Det er cirka halvanden meter højt og afgiver energifragmenter.
Disse opsuges af væsnernes åbninger. Det er måske f øde.
Den øverste del af apparatet-
- synes at indeholde flere hundrede eller tusinde energifragmenter.
Jeg går nordpå. Jeg ser ikke nogen mennesker.
Det er nok, Data. Kom tilbage.
Jeg har set en anden livsform. En slange fanget af et kraftfelt.
To af de sølvgrå væsner nærmer sig den.
De udløser kraftfeltet.
Der er en kraftig tidsforvrængning...
Data!
- Herhenne. - Riker, rapporter.
Han er væk.
Undskyld.
Jeg leder efter to personer med en slange.
En franskmand!
Kan De hjælpe en gammel guldgraver?
Jeg faldt ned i en skakt.
- Hvor trist. - Det er det. Whisky lindrer smerten.
- Jeg har desværre ingen whisky. - Så en mønt?
- Jeg har desværre ingen midler. - Så er vi i samme båd.
Det her er min gade. Du må finde din egen.
Det ville jeg gerne, men lige nu søger jeg information.
Børsmæglere er nærige. Det nytter ikke at spørge.
Unge mænd med kvindeligt selskab er gode.
Han kan vise hende, at han er gavmild.
Hold dig fra sømænd. Du får bare en på bærret.
Tak, men jeg prøver at finde to personer med en slange.
En slange? Du er en sær snegl.
Men vær ikke for kræsen med, hvem du får penge af.
- De må have lægehjælp. - Nej, det er for sent.
Kan De hjælpe en gammel guldgraver?
Tak.
Sæt dem på Gentleman Jim. Knockout i femte.
- Jeg har brug for husly. - Smed konen Dem ud om natten?
De misforstår mig. Det er ikke nattøj, og jeg har ingen kone.
- Men? - Jeg er franskmand.
Alle kommer jo et sted fra. Her koster det fire dollar om ugen.
Jeg har ingen penge, men jeg kan udføre meget forskelligt arbejde.
- Deres hotel har måske et job. - Vi er tilfreds med rengøringen.
Kokken er god. Opvaskeren er fuld, men kommer til tiden.
Jeg klarer resten. Beklager.
Var lykkens gudinde ikke med Dem i aften?
- Ikke en straight i fem uger. - Poker?
- Pas. - Også her.
- Gå ad helvede til. - Et pokerfjæs i marmor.
Undskyld. Jeg vil gerne deltage.
- Blegansigt. - Jeg kan ikke lide dem fra øst.
- Jeg er franskmand. - Mine forældre er fra Bourgogne.
Jeg er født i New Orleans.
Så er vi næsten brødre.
Værsgo.
Vi spiller poker. Indsatsen er 50 cent.
- Arvegods? - Ja.
- Den er af silicium, beryllium... - Guld.
De får tre dollar for den.
Det er accepteret.
- Så De dem? Jeg var ved at grine. - Hvem mener De?
La Rue og Faldende Høg. De er korthajer. De begynder nemt.
Men så ruinerer de folk. Især fremmede som De.
Hvorfor var situationen så munter?
- Hvad var morsomt? - De troede, de kunne snyde Dem.
Deres tøj. Deres sprog. Men De snød dem.
- Det var ikke min mening. - Som De vil.
Morgenmad mellem seks og otte. Afrejse klokken tolv.
Tak... Det var en fornøjelse.
De må hellere få tjekket den hoste. Koleraen hærger i San Francisco.
Jeg har aldrig haft det bedre.
Ja, Deres drikkepenge. Tak for hjælpen.
En dollar? Behøver De noget... Her kan være ensomt. Ønsker De selskab?
- Jeg kan præsentere Dem for Lillian. - Nej, men jeg behøver nogle ting.
Jeg kan skaffe til engrospris.
Eller endnu bedre, hvis De ikke spørger, hvor det kommer fra.
- Hvad skal De bruge det til? - Jeg er opfinder.
Det tager lidt tid at skaffe det her, og det bliver ikke billigt.
Er det her nok? De kan beholde overskuddet.
- Beholde resten? - Lige netop.
Hjælp en gammel guldgraver. Jeg faldt ned i en skakt.
Guldgraver.
Hjælp mig.
Nej.
Kaptajnens log:
En indgående sensoranalyse har ikke givet spor af Data.
På trods af besætningens følelser, må jeg fortsætte missionen.
- Jeg accepterer ikke, at han er død. - Vi kan ikke prioritere Data.
Vi har beviser på, at rumvæsenerne foretog tidsrejser til Jorden.
Sæt nu, de vil underminere vores historie?
En guerillakrig?
Vi må antage, at Jorden er truet i det 19. århundrede.
Hvad består truslen af? Kan vi kommunikere med livsformerne?
Det bliver svært at gøre som Data. Vi kan skabe et indeholdt underrumsfelt-
- men vi behøver en fasediskriminator til tidsforvrængningen.
- Kan De bygge en? - Den bliver ikke så god som Datas.
- Bliver den god nok? - Jeg kan prøve. Men det tager tid.
Jeg kan lave et felt til alle. Det svære bliver fasejusteringen.
Sæt i værk.
Vi må antage, at Data prøver at klare tingene selv.
Han ved sikkert mere om det her. Så det er godt, hvis vi finder ham.
Lad os håbe, vi gør.
Finder vi Data, kan vi også dø med ham i fortiden.
Hvis vores rester er i grotten, var de blevet til jord for længe siden.
Jeg tør ikke afbryde Dem.
Jeg kunne være kommet op til Dem.
Så havde jeg ikke set det her.
Det er længe siden, jeg har set sådan et laboratorieprojekt.
Det er en tzartakisk aperitif. Den er meget sart.
Man skal ændre hovedingrediensens fordampning.
Temperaturen bliver-
- en halv grad under kundens egen. Når væsken rammer tungen-
- fordamper den, og så kommer smagen.
Tager man fejl af nogle få molekyler, forsvinder det hele.
- Hvorfor ville De tale med mig? - De sender et hold ned.
Skal De med?
- Det plejer ikke at interessere Dem. - Denne mission er lidt speciel.
- Vil De sige noget, lytter jeg. - Kaptajner plejer ikke at tage med.
- Det er Stjerneflådens politik. - Denne gang skal De.
- Hvorfor? - Sådan er det bare.
- Kan De huske, da vi mødtes? - Naturligvis.
Vær ikke så sikker på det.
Jeg mener bare, at hvis De ikke tager med på denne mission...
...så mødes vi aldrig.
- Undskyld, det tog så lang tid. - Bare rolig.
- Har De det godt? - Jeg overanstrengte mig.
- Virker det? Hvad er det? - Det er til Dem.
- Hvad med ambolten? - Jeg behøver et magnetfelt.
- Jernmassen kan forsyne mig med det. - Hvad bliver resultatet?
- Hvad tror De, det bliver? - En motor til en hesteløs vogn?
- Et godt gæt. - Tror De, der er penge i dem?
- Muligvis. - Det er det gode ved Amerika.
- Hvad mener De? - En mand i pyjamas vinder i poker.
Gevinsten bliver en automobil. Han bliver millionær. Det er Amerika.
- De har fået et forkert indtryk. - En dag finder jeg guld.
Har De guld?
Ja, meget guld. Bare vent og se.
Jeg har både solgt aviser og pakket fisk.
- De har haft mange beskæftigelser. - Jeg leder altid efter en ny.
Skal vi slå os sammen og sælge Deres automobil?
De opfinder dem, og jeg sælger dem. Jeg kan sælge hvad som helst.
- Det er vist lidt for tidligt. - Vil De overveje det?
Jeg må gå nu.
- Jeg glemte det. Fra bageriet. - Mange tak, Jack.
Nej, den giver jeg... partner.
Videnskabsmanden Alfred Russell Wallace har genoplivet teorien om-
- at Jorden er universets centrum.
Denne anerkendte...
...filosof...
...har fastslået, at der kun kan være liv på vores planet.
Denne verden er kun skabt for at tjene mennesker.
- Mange er enige i det. - Men De er ikke, fornemmer jeg.
Deres mistanke, madame Guinan, er baseret på god observationsevne.
Tillader De, vil jeg fortsætte med at skyde hans troværdighed i sænk.
Som De vil, Clemens.
Ifølge alle geologiske skøn er Jorden 100 millioner år gammel.
- Måske mere, måske mindre. - Måske endnu mere.
Ja, men den er helt sikkert meget gammel.
Man ved også-
- at mennesket kun har eksisteret i en brøkdel af den tid.
Det er mærkeligt, at verden klarede sig så længe-
- uden mennesker til at fylde pladsen ud.
Wallace påstår vel-
- at Jorden skulle bruge tid til at forberede sig-
- på vores lysende ankomst.
Østers skulle bruge 15 millioner år-
- på at blive perfekte.
Er Jorden ikke den eneste planet, og der er flere millioner beboede...
Ja. Så er mennesket en ubetydelig skabning, ikke?
Fortabt på den kosmiske prærie, drivende på tidens hav.
En eneste blandt utallige.
Det siges, en diamant er en diamant, selvom den er en blandt millioner.
- Den skinner alligevel smukt. - Ja.
Hvis man mener, mennesket kan sammenlignes med en juvel.
Men blandt disse hypotetiske mennesker...
...finder man ikke mig.
Goddag. Jeg vil tale med Guinan. Jeg hedder Data.
- Står De under et andet navn? - Nej.
- Deres navn er ikke på listen. - Jeg er en god ven.
Madame Guinan har fået mange gode venner på det seneste-
- men De står ikke på gæstelisten.
- Jeg skal tale med hende. - Gå, eller jeg tilkalder politiet.
En god ide. Jeg venter på dem derinde.
- De må ikke gå derind. - Guinan!
Jeg må tale med Dem nu. Han troede ikke på, vi var venner.
- Kender jeg Dem, mr? - Data. Ja, vi rejste med et skib.
- Jeg rejser meget. Hvilket skib? - Enterprise.
- Det er et stjerneskib. - Hvad er det?
Selvfølgelig, Data! Undskyld.
Vi har så meget at tale om. Hvordan går det?
- Hvad er De? - En androide. En kunstig livsform.
- Har min far sendt dem? For så... - Deres far har ikke sendt mig.
Jeg må betro mig til Dem. Jeg har brug for Deres hjælp.
I det 24. århundrede samarbejder vi på et stjerneskib.
Vi mødte en art, som truer Jorden i det 19. århundrede.
Jeg blev trukket ind i en tidshvirvel.
Da jeg så Dem i avisen, troede jeg, De kom fra fremtiden.
Jeg vidste, Deres art var gammel, men ikke, at De var på Jorden nu.
At lytte ved døren er ikke pænt af en gentleman.
Ikke desto mindre... har jeg gjort det.
Kaptajnens log, stjernedato 45965,3:
Vores landgangshold har et apparat-
- som kan f øre dem til de fremmedes verden.
Stil den der.
Her slutter de trioliske bølger.
Worf.
- Hvornår er I færdige? - Vi er færdige nu.
- Underrumsfeltet er koblet til. - De bør overvåge dette fra broen.
Jeg må tage med på denne mission.
- Worf. Tilbage til broen. - Sikkerhedschefen bør være her.
Enterprises sikkerhed er også vigtig.
Javel. Kalder Enterprise.
Send mig op.
Begynd, La Forge.
Jeg har ændret tricorderen, så jeg kan styre tidsforvrængningen-
- hvis det altså fungerer. Jeg vil have alle inde i feltet.
Justerer tidsforvrængning... 0,001...
0,002... 0,003...
0,004.
Vi kan se dem. Hvorfor kan de ikke se os?
Forskydningen kan være utilstrækkelig.
De kan være biomagnetiske, muligvis med organisk oprindelse.
En livsform?
Nej, der er intet liv her.
Jeg kan mærke noget, der ligner et aftryk.
Et ekko af livets sidste øjeblik.
I et menneskeliv. De var skrækslagne, da de døde.
Jøsses. De kommer med flere, som de andre kan suge i sig.
Se, hvad han bærer på.
FORTSÆTTES...